Test Honda GL1800 Gold Wing 2018: už to není pouze mužskou záležitostí
- Publikovno: 1.5.2018
- Za?~Yazeno v:
- Autor:
Spatřit ženu řídící japonský koráb Honda Gold Wing bylo téměř raritou. Letošní nový model by to však mohl změnit. Ještě nikdy se mi nejezdilo s Golďasem tak lehce a hravě, jako nyní.
K motocyklům Gold Wing mám velmi blízko, doma máme jeden z prvních vyrobených modelů GL1000 a také průlomový model GL1500, redakčními testy nám prošly všechny GL1800, ale nikdy mýma rukama. Samozřejmě, že jsem s nimi párkrát jela, ale nebylo to pro mě to pravé radostné svezení a po pravdě, já to ani nečekala od letošní novinky GL1800 Gold Wing 2018. Když nám v redakčním mailu přistálo pozvání na první jízdu a můj kolega „goldwingář“ mi oznámil, že bude tou dobou ve Splitu a nikdo jiný jet nemůže, zůstalo to na mě.
Nijak jsem radostí neoplývala a už jsem se viděla válet někde při otáčení na místě a neuklidnilo mě ani to, když mi pánové z Hondy říkali, buď v klidu, na tom se jezdí stejně jako na Africe. Na Africe? Se zbláznili, ne? Než nás však posadili do strojů, dostalo se nám řádného školení, jak se nový Gold Wing vůbec ovládá. Musím tedy uznat, že se to oproti starým modelům značně zjednodušilo a ubylo celkem velké množství tlačítek. Vše se ovládá pomocí joysticku umístěné na středovém panelu, který se však během jízdy vypne. Vše pak můžete ovládat pomocí tlačítek na levém řídítku.
Veškeré informace se zobrazují na sedmipalcovém TFT displeji, na který si po chvíli zvyknete a po půl dni vám přijde jednoduchý, přehledný a vidíte na něj i při velmi ostrém slunečním svitu. Motocykl podporuje připojení přes Bluetooth a jste-li majiteli přístrojů značky Apple, je tu rovněž podpora CarPlay.
Srdcem legendy mezi cestovními modely je plochý šestiválcový motor o zdvihovém objemu 1833 ccm, ovšem notně upravený a s pořádnou dávkou točivého momentu 170 Nm při 4500 1/min. Pyšní se výkonem 93 kW při 5500 1/min. Motor je kratší a o 6,5 kg lehčí. Díky tomu se také sedlo jezdce posunulo vpřed a pocitově níže, ačkoliv tomu tak není a snížilo se také celé těžiště motocyklu, čímž se notně zjednodušilo ovládání Gold Wingu. Musím tedy uznat, že se mi s ním dobře manipulovalo i na místě a při pomalé jízdě. Pocitu bezpečí mi dodalo i to, že jsem v pohodě dosáhla na zem celou nohou a ještě jsem měla lehce pokrčené nohy.
Nový model prošel kompletním předěláním, je až o 48 kilogramů lehčí, sportovnější a v nabídce ve třech variantách, bagger bez horního kufru s manuální šestistupňovou převodovkou nebo verze Tour s horním kufrem, kterou si můžete zvolit buď s manuální šestistupňovou převodovkou nebo verzi Deluxe se sedmistupňovou dvojspojkovou převodovkou třetí generace a s airbagem. Zajímavostí je, že se výroba Gold Wingu přesunula z Ameriky zpět do Japonska do prefektury Kumamoto na ostrově Kjúšu, kde se původně tyto motocykly od roku 1975 montovaly.
Podvozek je elektronicky stavitelný a nabízí čtyři jízdní režimy: Tour, Sport, Rain a Econ. Samozřejmostí je také nejmodernější kontrola trakce (HSTC) a zajímavou novinkou je asistent pro rozjezdy do kopce HSA. Na test jsme měli připraveny několik motocyklů ve verzi Tour a to jak s manuální, tak s automatickou převodovkou. Já jsem se nejprve rozhodla pro automat. Už při rozjezdu mě zaujala síla s jakou se Gold Wing rozjížděl a to jsem mu jen tak „lechtala“ plyn, žádný full gaas. Sedmistupňová převodovka má první rychlostní stupně kratší, a tak je motocykl živější, dravější a musím vyzdvihnout to, jak je skvěle zpřevodovaný. Absolutně to vyhovovalo mým potřebám a to ať jsem jela výletním tempem, nebo jsem si dala sportovní jízdu. Chod převodovky byl klidný a bez cukání.
Byla jsem zvědavá na to, jak se bude chovat podvozek s novým systémem odpružení předního kola dvěma přímými rameny a přepracovaným systémem Pro-Arm. Už první zkoušku prodělal přejezdem přes retardér, kdy pohltil náraz více než klasické vidlice u ostatních motocyklů. Příkladně se choval během jízdy, nevadil mu náklon a když jsem zkoušela ostrost brzd, nekonalo se žádné „utopení“ předku dolů, jen se tak lehce zhoupl. Za mě tedy palec nahoru a palec nahoru i ostrým brzdám, šestipístky vpředu netuhnou, mají okamžitý nástup, jsou účinné a plně se na ně můžete spolehnout při brzdění tohoto téměř 400 kilogramového mastodonta.
Chvíli jsem jela s motocyklem v plně automatickém režimu, než jsem si jej pořádně osahala a zvykli jsme si na sebe. Na první křižovatce jsem si vypnula systém Stop & Go, kterými je Gold Wing s automatem vybaven a který já bytostně nesnáším jak u aut, tak i u motocyklů a absolutně pochybuji o jejich smyslu. Motocykl je svižný a neskutečně zábavný, což zjišťuji po prvních projetých zatáčkách. Přepínám do manuálního režimu a řadím si sama. S nabývající jistotou zjišťuji, že na echt sportovní jízdu to moc nebude, neboť jsem párkrát v náklonu cvrnkla hlásičem o asfalt, ale i když pojedete ostřeji, můžete se absolutně spolehnout na sílu motoru, která vás ze zatáčky vytáhne ven.
V polovině cesty měníme motocykly a já si beru do rukou stroj s manuální převodovkou. Motocykl je citelně lehčí, není totiž vybaven airbagem jako automat a díky tomu má také o přihrádku na peněženku a na mobil s konektorem na jeho připojení navíc. Otáčíme se do protisměru a já zjišťuji, jak snadno a na jak malém místě se dokážu s Gold Wingem otočit. Vůbec jsem nemusela používat elektrickou zpátečku. Ostatně zjistíte, že i v jiných situacích ji nebudete potřebovat, neboť je motocykl obratnější, lehčí a ovladatelnější.
Manuál je oproti automatu ucukanější, rozdíl mezi šestistupňovou a sedmistupňovou převodovkou je tu znát. Je potřeba jej trochu víc točit, ale já se s ním sžila velmi rychle, motor byl intuitivní a vůbec jste nemuseli sledovat na displeji zařazený stupeň. Muzika byla z reproduktorů dobře slyšet i při jízdě při vyšší rychlosti. Sympatické mi bylo elektrické nastavování větrného štítku, které fungovalo i během jízdy a pokud by vám bylo horko, mohli jste si „vyvětrat“ pomocí integrovaného deflektoru umístěného za plexi štítem. Ačkoliv je Gold Wing sportovnější, což je znát už při jeho vzhledu, pořád je to „kus železa“ a to pocítíte hlavně při jízdě po městě. Není tak obratný, abyste s ním mohli dělat kličky mezi auty, je to prostě pohodlný cesťák. Horní kufr je oproti minulé generaci menší, dvě klasické integrálky by se tam vejít mohly, ale výklopné helmy určitě ne.
Ani vám nemusím moc říkat, s jak velkým úsměvem na tváři jsem vracela nový Gold Wing. Překvapil mě, vlastně on mě absolutně dostal. Mé obavy z jeho váhy byly opravdu brzy rozmetány do propadliště dějin a s klidným srdcem bych tuto novinku doporučila i ostatním ženám či méně zkušeným jezdcům. První dojem z nového Gold Wingu je velmi pozitivní, nechali nás sice na novou generaci dlouho čekat, ale vyplatilo se to.
Podrobné informace o novince GL1800 Gold Wing 2018 naleznete v tomto článku. Cena začíná na částce 619 900 korun, nejvyšší verze Tour s DCT převodovkou stojí 869 900 Kč, ovšem notně vám bude narůstat podle množství příslušenství, kterými byste chtěli váš motocykl dovybavit, kterého Honda nabízí opravdu nepřeberné množství.
Technické údaje:
Motor: Kapalinou chlazený čtyřtaktní dvacetičtyřventilový šestiválcový boxer SOHC. Vrtání a zdvih 73 x 73 mm, zdvihový objem 1833 ccm, kompresní poměr 9,8 : 1. Největší výkon 126 k (93 kW) při 5500 1/min, největší točivý moment 170 Nm při 4500 1/min. Elektronické vstřikování PGM-F1 s automatickým sytičem, tlakové oběžné mazání,elektrické spouštění a imobilizér H.I.I.S.
Pohonné ústrojí: Primární převod ozubenými koly, sekundární převod kloubovým hřídelem, vícelamelová spojka v olejové lázni, šestistupňová převodovka s elektrickou zpátečkou.
Podvozek: Dvojitý páteřový rám z lehké slitiny hliníku, zavěšený motor, přední zavěšení Wishbone, zadní kyvná vidlice Pro-link. Brzdy kotoučové, vpředu dvojitá o průměru 320 mm s kombinovanými šestipístkovými třmeny, ABS a sintrovanými destičkami, vzadu jednoduchá, ventilovaná o průměru 316 mm s třípístkovým třmenem. Pneumatiky 130/70 R18 vpředu a 200/55 R16 vzadu. Rozvor 1695 mm, světlá výška 130 mm, výška sedla nad zemí 745 mm, pohotovostní hmotnost od 365 kg. Objem palivové nádrže 21,1 l.
Cena: od 619 900 Kč vč. DPH
foto: Jan Stárek
- Přidat komentář +
- Publikováno: 1.5.2018
- Zařazeno v:
- Autor:
Nejnovější články
- včera - První vítězství Marca Marqueze s Ducati
- včera - Vítězem kvalifikace Moto2 Dixon, 17. Salač
- včera - Pole Position ziskal David Alonso
- včera - IDM NürburgRing: V kvalifikaci nejlepší Ilja Mikhalchik, 21. König
- včera - Pole Position ziskal suverénní #93 Marc Marquez
- 30.8. - Marc Marquez v novém traťovém rekordu
Další z rubriky
- 26.8. - Test Honda EM1 e: malý městský elektroskútr
- 9.8. - Test CFMOTO 450MT: malý dobrodruh
- 26.7. - Test Harley-Davidson Low Rider ST: basa tvrdí muziku
- 19.7. - Test Ducati Hypermotard 698 MONO: nejvýkonnější jednoválec
- 14.6. - Test Honda NX500: obratné cestovní enduro
- 7.6. - Test CFMOTO 450 CL-C: malý bobber